ФОРТЕПІАННЕ МИСТЕЦТВО У МАТЕРІАЛАХ ЖУРНАЛУ «МУЗИКА» 1991–1999-Х РОКІВ - ЗУБАЙ, Юрій (Fine Art and Culture Studies, 2025)
У статті здійснено аналіз публікацій, присвячених фортепіанному мистецтву, що публікувалися на сторінках журналу «Музика» упродовж 1991–1999 років. Систематизовано відповідні матеріали, введено до наукового обігу малодосліджені або призабуті факти з історії українського фортепіанного мистецтва зазначеного періоду, а також простежено їхній зв’язок із сучасними тенденціями розвитку національної музичної культури. Метою статті є комплексний аналіз матеріалів, присвячених фортепіанному мистецтву, що були опубліковані на сторінках українського журналу «Музика» у 1991–1999 роках. Дослідження спрямоване на виявлення основних тематичних напрямів фортепіанної проблематики, оцінку значущості окремих публікацій для українського музикознавства та визначення ролі журналу як джерела збереження і популяризації національного фортепіанного спадку в умовах соціально-культурних трансформацій перших років незалежності України. Методологія дослідження полягає у використанні міждисциплінарного підходу, що поєднує історико-культурний, джерелознавчий та контент-аналіз. Опрацьовано повний корпус фортепіанних публікацій журналу «Музика» за означений період із залученням біографічного методу, порівняльного аналізу, а також елементів наративного підходу. Виокремлено кілька основних тематичних блоків: публікації біографічного характеру, рецензії на концерти, огляди конкурсів. Наукова новизна. Уперше здійснено систематизацію та аналітичне осмислення публікацій фортепіанної тематики в журналі «Музика» у 1991-1999-х роках як єдиного цілісного феномену. Виявлено маловідомі факти щодо творчості окремих знакових українських піаністів, а також осмислено вплив тогочасних конкурсів на розвиток української фортепіанної школи. Аргументовано роль журналу як потужного комунікативного ресурсу фахової спільноти, що не лише фіксував події, але й формував оцінки та виконавські орієнтири. Висновки. Фортепіанна тематика у журналі «Музика» 1991–1999 років охоплює широкий спектр проблем: від вшанування пам’яті видатних митців до тогочасного конкурсного руху. Видання слугувало платформою для наукового дискурсу, збереження музичної спадщини та підтримки молодих талантів. Узагальнені матеріали підтверджують високий рівень інтелектуального й мистецького потенціалу української піаністичної школи, актуальність досліджуваної проблематики для сучасної науки та культурної політики. Проведене дослідження може бути корисним як для музикознавців, так і для виконавців-піаністів, педагогів, культурологів і дослідників української музичної періодики.