КОНЦЕПЦІЯ АКТИВНОГО СТАРІННЯ ЯК ОСНОВА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ ТА СОЦІАЛЬНОЇ РОБОТИ З ЛІТНІМИ ЛЮДЬМИ В РЕСПУБЛІЦІ ПОЛЬЩА - МАЛЯРЧУК, Наталя (Ввічливість. Humanitas, 2023)
Старіння населення є глобальною проблемою сучасності. Досягнення цивілізації дозволили значно збільшити тривалість життя людини. У більшості розвинених країн світу відбулося стрімке зростання частки людей похилого віку, чому сприяло також зниження рівня народжуваності. За прогнозами демографів така тенденція збережеться й надалі, тому урядам європейських країн, для яких ця проблема є особливо актуальною, уже сьогодні потрібно реагувати на ці зміни, формуючи комплекс заходів, які дозволять у подальшому активно співпрацювати з людьми похилого віку, використовуючи їхній потенціал, як потужний ресурс майбутнього розвитку країни. Уряд Республіки Польща, усвідомлюючи невідворотність демографічних змін, приділяє значну увагу сеньйорам (саме так в Польщі називають людей віком за 60 років), про що свідчать відповідні урядові програми, спрямовані на реалізацію концепції активного старіння та соціальну інклюзію літніх людей. Оскільки проблема старіння населення є актуальною і для України важливість і необхідність вивчення досвіду інших країн, зокрема Польщі, щодо різноманітних аспектів соціальної політики та соціальної роботи з людьми похилого віку не викликає сумнівів. Проте аналіз останніх досліджень і публікацій показав, що досвід Республіки Польщі не знайшов достатнього висвітлення у працях українських дослідників. У статті узагальнено досвід Республіки Польща в здійсненні урядової соціальної політики щодо літніх людей, проаналізовано урядові програми: «ASOS 2012–2013», «ASOS 2014–2020» та «Aktywni+», «Senior+», які були впроваджені в країні в період з 2012 по 2022 рік. Визначено, що пріоритетними напрямами роботи з зазначеною категорією населення є освітні заходи та активне дозвілля, тоді як волонтерство, соціальна участь, самоорганізація та самопоміч ще недостатньо поширені. Відзначено позитивне значення програми «Senior+», спрямованої на створення інфраструктури, необхідної для здійснення постійної та регулярної активності літніх людей, особливо в сільській місцевості.