КЛАСИФІКАЦІЯ МЕТОДІВ СОЦІАЛЬНОЇ РОБОТИ (НОРМАТИВНО-ПРАВОВИЙ АСПЕКТ) - ІВАНОВА, Ірина (Ввічливість. Humanitas, 2025)
У статті висвітлено результати дослідження українських і зарубіжних наукових і практико орієнтованих підходів до класифікації методів соціальної роботи. Виявлено необхідність розробки практико орієнтованої класифікації методів соціальної роботи на основі нормативно-правового забезпечення діяльності організацій соціальної сфери (державних стандартів надання соціальних послуг, Закону України «Про соціальні послуги», професійних стандартів соціальних працівників і фахівців із соціальної роботи). Зазначено, що в еволюції розвитку поняття «метод соціальної роботи» спостерігаються певні закономірності, які відображають зумовленість їх використання. Схарактеризовано основні ознаки, що покладені в основу класифікації відповідно до визначення соціальної роботи як професійної діяльності та її мети. Методи соціальної роботи визначаються як способи упорядкованої діяльності соціальних працівників і фахівців із соціальної роботи на основі особистісно орієнтованого підходу, спрямованого на задоволення особистих потреб вразливих груп населення і осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Зроблено акцент на співвідношенні і узгодженості системи базових соціальних послуг, прикладних технологій соціальної роботи і методів соціальної роботи. Класифікація методів соціальної роботи в рамках нормативно-правового забезпечення діяльності організацій соціальної сфери являє собою дві групи методів: міждисциплінарні (організаційні, організаційно-правові, адміністративні: методи менеджменту персоналу організації соціальної сфери і методи системи клієнтури та отримувачів соціальних послуг; методи дослідження в соціальній роботі; соціально-педагогічні; інформаційно- роз’яснювальні; психологічні методи соціальної роботи); дисциплінарні (фахові) методи соціальної роботи (індивідуальної, групової, колективної, масової соціальної роботи, соціальні методи). Класифікацію методів соціальної роботи можна розглядати як систему елементів, які тісно взаємопов’язані між собою, впливають один на одного, характеризуються цілісністю, упорядкованістю, гнучкістю, відповідністю часу і місця застосування, ієрархічністю. Цілісність системи методів створює умови для стабільності, сталості практико орієнтованої соціальної роботи, включення в неї нових елементів, що відповідають тим чи іншим факторам функціонування соціальних служб, розширення можливостей для прояву креативності, гнучкості професійної діяльності соціальних працівників і фахівців із соціальної роботи у здійсненні особистісно орієнтованого, індивідуального, персоналізованого підходу до особистості клієнта, отримувача соціальних послуг.