ПСИХОЛІНГВІСТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ФОРМУВАННЯ СКЛАДОВОЇ СТРУКТУРИ СЛІВ У ДОШКІЛЬНИКІВ ІЗ ЗАГАЛЬНИМ НЕДОРОЗВИТКОМ МОВЛЕННЯ - БРУШНЕВСЬКА, Ірина (Acta Paedagogica Volynienses, 2025)
У статті представлено аналіз особливостей формування складової структури слів у дітей дошкільного віку із загальним недорозвитком мовлення. Вказано на складність та поетапність цього процесу, залежність від актуального рівня розвитку мовленнєвої діяльності. Зазначено, що психолінгвістичні механізми формування складової структури слів в онтогенезі звичайного розвитку дитини зумовлено постійною потребою у здійсненні комунікативних намірів, відбувається у тісній взаємодії та взаємозалежності. Охарактеризовано виявлені механізми порушень, вказано на їх взаємообумовленість. Представлено основні методичні засади та результати проведення діагностичного дослідження рівня сформованості складової структури слів у дітей із типовим розвитком та загальним недорозвитком мовлення. Репрезентовані результати свідчать про низьку концентрацію довільної слухової уваги, слухової пам’яті, недорозвиток фонематичних уявлень, ймовірного прогнозування на складовому рівні мовленнєвої діяльності, недостатній обсяг активного словника дітей, мінімальний комунікативний досвід використання різнопланових слів. Все це є причиною несформованості готовності дітей до оволодіння звуковим аналізом і синтезом слів, нормативною складовою структурою слів, може слугувати причиною потрапляння таких дітей у групу ризику щодо виникнення дислексій і дисграфій. Обґрунтовано доцільність розробки та впровадження у систему корекційної роботи методики формування комунікативного компонента мовленнєвої діяльності дітей із загальним недорозвитком мовлення. Реалізація основних положень методики планується та здійснюється у відповідності до ключових критеріїв та показників сформованості комунікативного компонента мовленнєвої діяльності. У корекційній роботі з дітьми із загальним недорозвитком мовлення за мету ставиться формування стійкої системи пізнавальних навичок, мовленнєвих знань, комунікативного досвіду, удосконалення навичок застосування операцій складового ймовірного прогнозування на невербальному та вербальному рівнях. Важливим компонентом роботи є розширення діапазону комунікативної взаємодії, яка включає у себе уміння аналізувати власні та чужі мовленнєві дії, переносити набуті раніше комунікативні навички в аналогічні ситуації.