ВИКЛАДАННЯ МОВНОГО РІЗНОМАНІТТЯ: ПЛЮРИЦЕНТРИЗМ НІМЕЦЬКОЇ МОВИ У ФОКУСІ - AZAROVA, Inessa; IVANYTSKA, Iuliia; VERBYTSKA, Tetjana (Актуальні питання іноземної філології, 2024)
У статті досліджуються деякі особливості національних стандартних варіантів німецької мови, а саме їх варіативність у межах відповідної вимовної норми (кодифікації) та стандартної мовної реальності. Головне завдання полягає в тому, щоб дослідити різноманітність вимови німецькомовних країн, яка майже не враховується як при викладанні німецької мови як іноземної, так і в навчальних матеріалах та дидактичних посібниках. Усна мова є надзвичайно багатофункціональною в навчанні, оскільки тут представлені як національні стандартні варіації, так і різні фоностилістичні рівні, наприклад, прочитана мова, відтворене, заучене та вільно продуковане мовлення. На сучасному етапи докладаються зусилля для надання більшої ваги усному мовленню при викладанні іноземної мови. Хоча ця прагматична мета здається логічною і зрозумілою, на практиці вона стикається з суттєвими труднощами, оскільки на заняттях німецької мови все ще домінують книжкові матеріали. Тому викладачі та учні німецької мови з усього світу часто здивовані, коли чують в Німеччині, Австрії чи Швейцарії німецьку мову, яку вони не знають з уроків або навчальних матеріалів, і яку вони не можуть або майже не можуть зрозуміти. Для того, щоб бути комунікабельним у сфері усної мови, учень повинен перш за все вміти розуміти мову носія, тобто – здатен сприймати і декодувати іноземний мовний код (здатність до розуміння на слух). Звукове мовлення, яке займає у порівнянні з письмовим провідне місце в масовій комунікації передбачає наявність досить високого рівня перцептивної та артикуляторної субкомпетенцій, які є важливими складовими іншомовної комунікативної компетенції в цілому. У зв’язку з цим існує велика потреба в постійному поширенні проблеми стандартної варіації в навчанні німецької мови як іноземної, оскільки це дає автентичне уявлення про мовну реальність в плюрицентричному німецькомовному світі.