ПСИХОТЕРАПЕВТИЧНИЙ ДИСКУРС: ВИЗНАЧЕННЯ, КОНСТИТУТИВНІ ОЗНАКИ ТА ПРИНЦИПИ АНАЛІЗУ - Качмар, Ольга (Актуальні питання іноземної філології, 2021)
У статті розглядається характеристика психотерапевтичного дискурсу: його визначення, конститутивні ознаки та принципи аналізу. Визначено актуальність дослідження, зумовлену тим, що теорія дискурсу є однією з найбільш розвинених царин сучасної антропоцентричної лінгвістики, разом з тим психотерапевтичний дискурс ще недостатньо висвітлений у науковій літературі з мовознавства. Зазначено, що психотерапевтичний вплив є поширеним типом комунікативної активності, однак його тактико-статегічний потенціал ще не був предметом спеціального лінгвістичного аналізу. Унаслідок проведеного дослідження здійснено аналіз наукових та словникових визначень термінів психотерапія та психотерапевтичний дискурс, схарактеризовано ключові конститутивні ознаки психотерапевтичного дискурсу. Окрім того, висвітлено основні принципи аналізу психотерапевтичного дискурсу. У запропонованій статті актуальним є узагальнене розуміння психотерапії як способу надання допомоги здоровим людям в ситуаціях із психологічними труднощами. Оскільки пріоритетним у нашому дослідженні є комунікативний аспект, визначення психотерапії трактується як діяльність, спрямована на глибинне проникнення в особистість і здійснення прогресивних зрушень у її взаємодії зі світом через зміну само- і світосприймання та передбачає створення умов для повноцінного становлення особистості. Зазначено, що аналіз психотерапевтичного дискурсу базується на принципах суб’єктності, діалогічності, ідеологічності, інтенціональності та контекстуальності. Перелічені принципи аналізу не залежать від конкретної психотерапевтичної школи, оскільки виокремлення тактико-стратегічного потенціалу зумовлене специфікою психотерапевтичного спілкування, яке визначається розподілом комунікативних ролей і позицій учасників терапевтичного процесу. З урахуванням результатів дослідження відзначено, що особливої уваги під час лінгвістичного опису аналізованого дискурсу потребують учасники психотерапевтичного сеансу – психотерапевт та клієнт, що слугує перспективою подальших студій.