РЕАЛІЗАЦІЯ КОМУНІКАТИВНОГО АКТУ ВТІШАННЯ В АНГЛОМОВНОМУ ДИСКУРСІ: КОМУНІКАТИВНО-ПРАГМАТИЧНИЙ АСПЕКТ - Гедз, Світлана (Актуальні питання іноземної філології, 2021)
Присвячено вивченню вербальних і невербальних засобів здійснення мовленнєвого акту «втішання» в англійській мові. Мовленнєвий акт «втішання» є системою мовленнєвих ходів, спрямованих на зміну емоційної поведінки адресата з тим, щоб допомогти йому позбутися негативних емоцій і почуттів. Як показало дослідження, для досягнення свого комунікативного наміру мовець використовує різноманітні лексико-семантичні засоби, зокрема вигуки на зразок “Come. Come”, “There, there”, вокативи my dear, my love, darling. Для того, щоб утішити, адресант використовує імперативи у стверджувальній або заперечній формах, як-от: “Cheer up!”, “Don’t worry (about it)”, “Don’t let it get you down”. Такі імперативи ми зараховуємо до «ввічливих імперативів». Як показало дослідження, констативи з ілокутивною силою комісива – дієвий засіб впливу на адресата з метою утішити його. Заради того, щоб допомогти адресату змінити його емоційний стан, адресант може вживати висловлювання з ілокутивною силою менасива. Здійснюючи мовленнєвий акт «втішання», адресант зосереджує увагу адресата на бенефактивності запропонованої йому дії та можливих негативних наслідках у разі її невиконання. Одними із основних видів комунікативної діяльності у цій ситуації є переконування, звернення уваги адресата до особистого життєвого досвіду іншої людини, яка мала ті самі переживання, а також до прислів’їв як втілення народної психології та філософії.