АПЕЛЯТИВИ НА ПОЗНАЧЕННЯ БОНДАРІВ І СТЕЛЬМАХІВ У НІМЕЦЬКИХ ДІАЛЕКТАХ - ПИЦ, Тарас (Актуальні питання іноземної філології, 2025)
Статтю присвячено дослідженню сілезьких, нижньопрусських і східнопомеранських апелятивів на позначення ремісників бондарського і стельмаського ремесел XIV-XVII ст. Тут обґрунтовується актуальність дослідження зниклих частково чи повністю, унаслідок Другої світової війни, німецьких діалектів, аналізується фахова література, характеризується історія досліджень німецьких назв ремісників у колишніх східнонімецьких діалектах, визначається рівень їхньої вивченості, формулюються мета і завдання публікації, а також окреслюються перспективи подальших наукових розвідок. Крім цього висвітлюються словотвірні особливості апелятивів на позначення ремісників, що займалися бондарством і стельмахівством, форми їхньої фіксації у складі трьох німецьких діалектів: сілезького, нижньопрусського і східнопомеранського. До кожної форми наводяться дані щодо часу та місця їхньої фіксації. Згідно результатів дослідження встановлено загалом 18 апелятивів на позначення ремісників. Серед них: 11 апелятивів на позначення бондарів, 7 апелятивів на позначення стельмахів. Встановлені твірні основи апелятивів на позначення деревообробників: а) назви ремісничих виробів (17);б) загальна характеристика виробів (1). Крім того, однокореневих (9) та двокореневих (8) апелятивів майже порівну. Однокореневі апелятиви на позначення бондарів та стельмахів утворено за допомогою суфіксів: -er (6), -ner (2), -ler (1). Другими твірними основами у різнокореневих апелятивах на позначення ремісників, що займаються бондарними і стельмаськими ремеслами слугують -macher (4), -binder (2), -schneider (2). У межах виявлених апелятивів на позначення деревообробників можна виокремити 4 синонімічних рядів. Також у пам’ятках німецької мови можна простежити різні історичні зміни в системі вокалізму та консонантизму.