СИНТАКСИЧНА ХАРАКТЕРИСТИКА ПЕСИМІСТИЧНИХ ВИСЛОВЛЕНЬ - Бойчук, Валентина; Єфремова, Наталія (Актуальні питання іноземної філології, 2021)
У статті виявлено, що песимістичні висловлення репрезентовані в межах синтаксичного контексту простими та складними реченнями (за структурою), і розповідними, питальними та окличними реченнями (за комунікативною метою висловлювання). Встановлено, що типовими синтаксичними моделями, використаними для оформлення песимістичних висловлень, є розповідні та питальні речення, що реалізують категорію модальності. З’ясовано, що синтаксичні моделі, представлені модальними дієсловами, вставними модальними словами та дієсловами зі значенням модальності, вказують на невпевненість, негативні очікування, сумнів, нерішучість, розчарування, відчай та безнадію мовця. Синтаксичні моделі, у яких модальність реалізована через умовний спосіб, вказують на вираження безнадії, негативних очікувань, невіри, недовіри, страху, сумніву. Серед типових синтаксичних моделей, які оформлюють песимістичні висловлення, наявні синтаксичні структури, що вказують на сумніви, нерішучість, невпевненість щодо майбутніх подій. Ситуативність виявлення песимістичного світобачення ілюстрована синтаксичними структурами, що вказують на актуальний час перебігу дії. Встановлено, що еліптичні питальні речення відтворюють емоційний стан мовця-песиміста та вказують на його внутрішні переживання, невіру в майбутнє та скептицизм. Доведено, що спеціальні запитання, які використовують для оформлення песимістичних висловлень, набувають вигляду питальних кліше з фіксованою структурою та семантикою. Розділові запитання, які вказують на песимізм мовця, слугують для вираження невпевненості та нерішучості. Виявлено, що будь-яке за типом та структурою речення, вимовлене відповідною інтонацією та марковане пунктуаційно знаком оклику, може функціонувати як песимістичне висловлення. Обмеження песимістичних висловлень, репрезентованих окремими реченнями, межами конкретної ситуації, є передумовою мовленнєвої реалізації ситуативного песимізму та песимізму як атрибутивного стилю.