НАРАТИВНИЙ ГРИФОНАЖ ЯК ТЕХНІКА ТВОРЕННЯ ТЕКСТОВО-ГРАФІЧНИХ НАРАТИВІВ - ЦАПІВ, Алла (Актуальні питання іноземної філології, 2022)
Наукову розвідку присвячено дослідженню особливостей конструювання графічних наративів, адресатом яких є читач-дитина. Теоретико-методологічне підґрунтя дослідження становлять праці з класичної та мультимодальної наратології, а також наукові доробки, сфокусовані на вивчення художніх текстів для дітей. Під графічним наративом розуміємо художній текст, створений за допомогою вербальних та невербальних засобів, у якому відбито історію про подію, що розгортається у художньому часі і просторі, і оповідається наратором крізь призму фокалізатора-дитини. До вербальних засобів творення історії відносимо текст, а до невербальних засобів належать малюнки, типографіка, використання різного кеглю та типу шрифту літер, гра з простором сторінки, стрілки, позначки тощо. Матеріалом дослідження послугували графічні наративи “Diary of a Wimpy Kid”, створені американським письменником та розробником комп’ютерних ігор Джефом Кінні та “Tom Gates. Biscuits, Bands and very big Plans”, авторкою якого є англійська письменниця Ліз Пішон. Графічні наративи створено у формі щоденника, який ведуть підлітки на ім’я Грег та Том. Особливістю графічного наративу є саме техніка його створення, яку ми кваліфікуємо як наративний грифонаж. Наративний грифонаж – техніка вербального та невербального творення історії, однією з особливостей якої є візуальний вигляд наративу, що нагадує побіжні ескізи/замальовки дитини, а шрифт літер імітує рукописний почерк дитини (підлітка). Наратором та фокалізатором досліджуваних наративів є Грег/Том, а графічні позначки, малюнки, простір сторінки стають графічними засобами творення його точки зору як фокалізатора. У роботі виявлено графічні засоби творення візуальної образності, як-от візуальної метонімії. Визначено роль малюнків у творенні смислів загалом та коннструюванні наративу зокрема.