РЕАЛІЗАЦІЯ ТЕОРЕТИЧНОЇ МОДЕЛІ ВИЗНАЧЕННЯ ВЕЛИЧИНИ ПОТОКУ СОНЯЧНОЇ РАДІАЦІЇ НА ОСНОВІ СУЧАСНИХ МОДУЛЬНИХ ДАТЧИКІВ - МИСЛІНЧУК, Володимир; СІДЛЕЦЬКИЙ, Валентин; ШИГОРІН, Павло; НЕЧИПОРУК, Богдан (Фізика та освітні технології, 2023)
Дослідження енергетичних характеристик сонячного випромінювання – актуальна проблема сучасної астрономії. Їх точні та стабільні вимірювання відіграють вирішальне значення як для встановлення енергетичного балансу, який визначає клімат Землі, так і для можливостей вивчення причин його зміни. Інтенсивність сонячної радіації кількісно оцінюють сонячною сталою – сумарним потоком сонячного випромінювання, що проходить за одиницю часу через одиничну площу, орієнтовану перпендикулярно до потоку, на відстані однієї астрономічної одиниці від центру Сонця зовні земної атмосфери. Розділ астрономії, в якому вивчається енергія, що випромінюється Сонцем, поверхнею Землі та її атмосферою називається актинометрією, а прилади для вимірювання різних видів радіації – актинометрами. На основі 12 V LED Display Thermostat Control Instrument Temperature Sensor виготовлено прилад для вимірювання величини потоку сонячної радіації – актинометр. Показано, що вимірювання кількості теплоти, яку отримує на поверхні Землі одинична площадка за одиницю часу (за фіксованих розмірів складових робочих частин актинометра) може бути визначено із співвідношення: σ0 = 1242∙ΔT/τ. За допомогою саморобного актинометра експериментально визначено кількість теплоти, яка отримується на поверхні Землі одиничною площадкою за одиницю часу. Дані експериментальних досліджень наступні: при висоті Сонця ≈ 30° над горизонтом σ????0 ∗ (1)== 6664,23 (Вт/м2); при висоті Сонця ≈ 40° над горизонтом σ????0 ∗ 1) = 6 (2)= 788,51 (Вт/м2); при висоті Сонця ≈ 50° над горизонтом σ????0 ∗ ((31))== 8660,44 (Вт/м2). У припущенні рівномірності розсіювання сонячного випромінювання в атмосфері Землі по всій її товщині та напрямках, визначено, що на кожний кілометр земної атмосфери зменшення величини У припущенні рівномірності розсіювання сонячного випромінювання в атмосфері Землі по всій її товщині та напрямках, визначено, що на кожний кілометр земної атмосфери зменшення величини σ0 ссттааннооввииттьь σ0/1= 0,7146 (Вт/(м2⋅км)). Оцінено значення сонячної сталої за межами земної атмосфери, яке становить σ????0 = = 1309,87 (Вт/м2). Отримане значення з похибкою ε= 4,2% співпадає з експериментальними вимірюваннями сонячної сталої науковими установами.